Tidigare i Heroes.
- Vad har hänt med dina föräldrar? - Jag tog på dem. De dog.
Jag vet att du inte är nån mördare. Du är en helare.
- Stannar du? Hur länge? - Tills jag vet att du mår bra.
Jag heter Becky Taylor. Invigningen börjar idag. Kom och träffa tjejerna.
- Jag saknar budkvällarna, farbror Samuel. - Hur går arbetet med Claire Bennet?
Gör du allt för att isolera henne och knuffa henne i vår riktning?
Jag minns att jag flög. Kan jag ha varit stridspilot?
- Vilket namn dyker upp i din skalle? - Kalla mig Nathan.
Jag är förälskad.
Acceptera medlemskapet i Psi Alpha Chi-Systerskapet.
Du måste upphäva det du gjorde. Ge mig min kropp så blir jag glad.
Du är mördare, jag är polis. Om jag måste hålla dig fången resten av livet-
-får det bli så.
Det var fantastiskt. Du är fantastisk.
Förbjuden frukt.
Min favoritsort.
Svensk text: Dvärghamstern
www.swesub.nu - för bättre texter
- Sheriffen? Du kan inte göra så här. - Menar du det?
Du säger dig vara vän till familjen. Är du advokat också?
Jeremy har förlorat sina föräldrar.
Du såg den trasiga värmepannan. Du kan inte låsa in honom, det var en olycka.
Jag vet att två personer är döda. Den där pojken...
Det är inte första gången han ställer till oreda i min stad.
- Han har byggt upp ett rykte. - Tänker du anmäla honom?
Grabben ska ingenstans innan utredningen är klar. Om och när det händer...
...släpper jag inte honom till nån som inte är släkting. Och det blir inte du.
Ha en trevlig afton.
Hej, det är jag. Jag behöver din hjälp.
- Man kan väl få en latte här? - Jag såg en ko. En espresso, så kör vi.
- Tack för att du kom. - Vem var din reservlösning?
- Jag har ingen. - Då är jag hedrad.
Har du hittat en grabb med förmågor? Hade du inte slutat med det där?
Det här är mer som en räddningsaktion. Han heter Jeremy och är 17 år.
Han har två förmågor. Liv och död.
- Han bråkade med föräldrarna, och... - Dödade han dem?
Det var en olyckshändelse. Hans känslor tog över. Vi vet att sånt kan hända.
- Var det därför du ringde? - Inte bara därför.
De släpper honom inte till mig för att vi inte är släkt, men-
-han tycker om sin faster, Tracy.
- Gå in, prata med honom, skriv ut honom. - Jag vet inte.
Han har ingen att vända sig till.
Du har varit med om samma sak.
- Är du vaken? - Ja. Du med?
Är du rädd för att ger dig en kyss när du sover?
Kanske det.
Vi borde prata om det här.
Ja, jag antar det.
- Det var dumt, impulsivt och dåligt. - Det var inte dåligt.
Du är bra på att kyssas. Jag vill bara...
- Jag vill inte förstöra det här. - Vadå för nåt?
Mitt nya liv. Det jag fortfarande försöker hitta.
Du är min första riktiga vän, sedan jag lämnade Texas. Det betyder mycket för mig.
- Jag tycker verkligen om dig. - Fast inte på det sättet.
Jösses, Claire. Ta det lugnt, vi tänkte bara kidnappa er.
Förlåt.
- Vill ni bli Alpha Chi eller inte? - Är det en kuggfråga?
- Vart tar ni oss? - Då vore det ingen vidare kidnappning.
Jag fattar inte att de slängde oss i bagaget. Så löjligt.
Se på oss. Fastbundna i mörkret.
Det finns hemsidor om sånt här.
- Ursäkta. - Ursäkta.
Du sa att du inte tyckte om mig på det viset.
Nej, det var du som sa det.
Jag sa att du har varit en bra vän.
Hur blir det?
- Jag vet inte. - Vad betyder det?
Det betyder att jag inte vet.
Fantastiskt.
God morgon. Välkommen till helvetesveckan.
Lyssna, mina damer. Det här är vad vi kallar: Skrikande sopätar-jakt.
En stor Alpha Chi-skatt finns i närheten. De som hittar den klarar helvetesveckan.
Lita på mig, ni vill klara det. Vi har guldfiskar. Lycka till.
Kom ihåg att nån måste vinna, och nån måste förlora.
Herregud! Var är vi?
Tack.
Jeremy.
- Mitt namn är Tracy. Vän med mr Bennet. - Hur kom du in?
- De tror att jag är din faster. - Min faster? Jag har ingen faster.
Nu har du det.
Mr Bennet ordnade med pappersarbetet, och här är jag.
Han sa att allt skulle ordna sig.
Att snuten skulle köpa historien.
Mr Bennet...
...sa att de skulle släppa mig.
- Jag behöver bara skriva på. - Det är nog ingen bra idé.
Varför inte?
Jag dödade mina föräldrar. Jag är en mördare.
- Du kan inte kontrollera mig. - Jag var inte tvingad.
- Din fru är rätt läcker. - Det räcker!
Jag har fått två Parkman att skrika idag.
- Du kan få några råd senare. - Jävla galning!
Vad ska du göra? Slå mig? Försvar din dams ära?
Vi vet att det inte handlar om det.
Det handlar om vad jag kan göra med henne...
...och Matty. Nästa gång tar jag över din kropp, och då börjar det roliga.
Mysigt.
Herregud. Känner du lukten. Det luktar som om nåt har dött här.
- Vad är det här för ställe? - Herregud.
- Ett slakteri. - Herre...
Snälla, säg inte det där igen.
Kom och kolla. Här finns en jättegullig gåta.
"Det ni hittar hjälper er att överleva. När vi grundades håller er vid liv."
- "När vi grundades"? - Öppna en så vi kommer härifrån.
Vänta!
- Herregud! - Slappna av. Det är inte äkta.
De försöker bara skrämma oss.
- Öppna 24:an. - Hur kan du veta det?
"När vi grundades" - 1924. Det var då kvinnoföreningen grundades.
Min mamma har ju varit medlem.
Ja.
- Tack och lov, jag är så törstig. - En flaska per lag.
Inga problem. - Kom, Ash. De vann första ronden. Nu tar vi hem det.
Nej. Kan jag få stanna här?
Jeremy...
Det som hände med dina föräldrar...
Jag förstår. Du rörde bara vid dem.
Samma dag som jag upptäckte min förmåga, dödade jag en man. Han hotade mig.
Jag tog tag i honom och nåt tog över. Nånting inuti mig.
- Hur mycket jag än försökte... -...kunde du inte släppa taget.
Dina känslor tog över. Du blev arg. För vanliga människor är det inget dåligt.
Vi är inte som vanliga människor.
Jag ska ta dig härifrån.
Hans närmaste släkting är här. Varför håller ni kvar honom?
- Vi har många anledningar. - Är det Jeremys?
Visa vad vi har hittat, Gil.
"Jag känner mörkret omkring mig. Jag är den som kommer med döden."
Han är 17. Hälften av låtarna i hans iPod låter så där.
Ska jag läsa om djurdödandet? Hela skolan vet om det. För att det är roligt.
- Använder ni skvaller som bevis? - Nåt är på tok med pojken.
Det här bevisar det. Han ska inte komma undan med mordet på sin familj.
Han stannar här.
Nej, de har inte anmält honom. Deras bevis är bara sakomständigheter.
Ja, nu.
Jag ringer om en tjänst, Dennis.
Tack. Vi ses då.
Du har visst skakat till saker och ting. Det kan de behöva.
- Jaså? - Hur hamnade du på ett sånt ställe?
- Pröva med nåt bättre. - Jag heter Samuel, och jag har en fråga.
Om du är här för att rädda Jeremy. Vad händer sedan?
Tar du honom till en plats där han kan bo...
...eller där han hör hemma?
- Vad har du gjort? Håll dig undan! - Jag är en vän, Tracy.
- Hur kan du veta mitt namn? - Du är trygg här. Jag är som du.
- Vi är alla som du. - Vad är det här för ställe?
Hem.
Slaktvåningen eller verksamhetscentralen? Behövde jag fråga?
Ha en trevlig helvetesvecka.
Efter dig.
- Hur länge har du vetat om det? - Att jag inte vill vara med i föreningen?
Att du tycker om tjejer.
Det låter som om jag måste förklara ett huvudämne eller nåt.
Jag är faktiskt avundsjuk. Första året och du vet redan vem du är.
Det vet jag inte. Jag har haft mer pojkvänner än flickvänner.
Verkligen? Hur många fler?
Sex eller sju. Det är väl inte så många?
- Det verkar okej. - Du är väl inte? Det kan du inte vara.
Du har varit hejaklacksledare.
Oskuld?
Oj!
Vi kan inte vara mer olika. Vi är kanske som motsatta poler?
Fysiologi. Allt i universum har en magnetisk laddning.
Partiklar med stark dragningskraft dras till varandra, fast de inte hör ihop, men-
-när de är tillsammans är de mycket starka. Som vi kan vara? Eller inte.
- Vadå? - Tyst. Vänta.
Lägg av. Ska du flippa ur nu?
Kolla. Ingenting.
Bara flera fjantigheter.
Gretch!
Vad fan var det där?
Det här är nog inget spel.
- Så här kan Jeremy ha det. - Jobba på en karneval?
Omgiven av sin familj. Hans sanna familj.
Kommer du ihåg första gången du upplevde din gåva?
- "Gåva" låter generöst. - Som om universum for igenom dig.
Det var inte enbart din förmåga. Du sammankopplades med nåt stort.
- Vi hör alla samman. - Det skulle jag vilja tro på.
Varje gång nån förenar sig med familjen, känner jag det här. En energi.
Den blir starkare för varje dag. Här borde Jeremy vara.
- Bo i husvagnar och åka mellan städer? - Vad gör du? Ger honom falskt namn-
-falskt liv? Han kan utföra mirakel. Varför ska han vara osynlig?
Skicka hem honom! Du kan följa med. Du har också varit vilse.
- Det ligger i din natur. - Nu räcker det.
- Ta mig tillbaka. - Visst.
Jag ville inte vara besvärlig, men ta den här så hittar du tillbaka hit.
Det här är Lydia. Hon tar dig härifrån.
Jag känner henne. Jag har hjälpt henne. Hon kom till mig när hon var ledsen.
Jag höll henne i mina armar när vi flög.
Vi har ju pratat om det. Det är inte dina minnen.
Vems är de?
Om mitt rätta jag inte är här...
...var är jag?
- Vad gör du? - Jag måste ge mig av.
- Det är inte tryggt för dig och Matty. - Varför?
För att...
...nån annan kan kontrollera mig. Min kropp.
Nån annan? Varför gör du alltid så här?
Vi närmade oss varandra. Vi har varit ihop i 15 år, och det vill du kasta bort?
- Janice. Jag har gjort en hemsk sak. - Den här måste vara bra.
Jag använde min förmåga, till att driva en mans minnen in i en annan mans huvud.
Mitt huvud. - Nån använder min kropp utan lov.
- Jag visste inte att du kunde göra det. - Det var fel. Jag var tvungen-
-för att bli av med en brottsling. - Det var inte snällt.
Åtminstone hans sinne. Nu skramlar hans medvetande omkring här inne.
- Det finns gott om rum. - Kan du hålla käft?! - Lyssna, Janice.
Jag kan bli av med honom. Svaret finns där ute. Jag måste bara hitta det.
- Du måste lita på mig. - Ni ska få en stund för er själva.
Du sa det själv. 15 år måste vara värt nåt. Jag kan ordna det här.
Du måste hålla till nånstans. Du borde stanna här. Jag vill det.
Du är tryggare här. Jag tar med Matty till...
Nej! Säg inte vart du åker. Han får inte höra.
- Jag älskar dig. - Det är bra.
Det var smart för att vara du. Att inte låta henne säga var hon finns.
Men du vet fortfarande inte hur du ska bli av med mig.
Mohinder. Jag har ingen aning om var du är. Vill du vara snäll och ringa mig?
Ring mig när du har hört det här.
Mohinder? Hur ska han kunna hjälpa dig? Han jobbar väl med sin forskning.
Ring den gamla damen, hon svarar kanske.
Glöm det, Parkman. Ge mig min kropp. Och...acceptera det.
Jag vinner mark, och jag...
Jag kan få dig att göra vad...
...jag vill.
Det här skadar dig, eller hur?
- Det skulle du vilja. - Du har rätt.
Du låg med min fru. Du kan kontrollera mig när du vill, eller hur?
Okej. Kontrollera mig. Stoppa mig från att dricka ölen.
Kom igen. Kom igen och stoppa mig!
Nu ska vi se hur du klarar dig...
...mot det tunga artilleriet.
Vänta.
Jag tror att jag har hittat ett koppel åt den här hunden.
- Där är du. Din kille har ordnat allt. - Bra.
- Mår du bra? - Ja. Nu tar vi ut honom.
- Jeremy. De låter dig gå. - Vem ska jag bo hos?
Du kommer att bo nära min lägenhet i DC. Jag har skapat en ny identitet åt dig.
Ditt namn är Jarod Mitchell, och du ska börja i Georgetowngymnasiet.
- Får ingen veta vad jag kan göra? - Du får hjälp att kontrollera dig-
-med hjälp av Tracy. Men du måste hålla det för dig själv. Det är enda sättet.
Tänk om det händer nåt.
Inget kommer att hända. Du kommer att vara trygg.
Du blir osynlig.
Tror du att en kvinnoförening tog hit oss för att döda oss? Löjligt.
- Det är bara ett spel. - Den rörde sig inte av sig själv.
Det finns ingen annan där. Hur skulle du annars förklara det?
- I min värld finns det milliontals sätt. - Nämn en.
Telekinesi. Jag har sett det. Jag känner en som har förmågan.
- Menar du att det finns en som du här? - Det är mycket möjligt.
Är de uttråkade och spelar ett spratt med dig?
- Inte ett spratt. - Försöker de döda dig?
- Inte mig. - Vem är det då?
Mig? Kom igen.
Tänk efter. Min rumskamrat tog självmord, med en mystisk lapp som bara dök upp.
Det var nog ingen tillfällighet att du nästen blev uppskuren.
Det där låter knäppt. Som en galen konspirationsteori.
Vilket beskriver ditt liv.
- Vad var det? - Jag vet inte.
- Sluta, kom. - Mår ni bra?
- Har ni hittat en ledtråd? - Som om jag skulle berätta för dig.
Din rumskamrat har flippat ut och vi bryr oss inte om skatten. Vi håller ihop-
-och tar oss ut. När vi har hittat den kan ni ta den. Överens?
- Kan vi gå nu? - Överens.
Visa vägen.
Vi tar min bil. Rakt fram.
Vi vet vad som hände med dina föräldrar!
Hallå! Du undkommer mordet, din...
- Skada honom inte! - Sluta, Jeremy! Släpp honom.
Du kan rädda honom!
Lyssna på mig. Du kan rädda honom.
Lyssna. Du ska tillbaka där du hör hemma.
Du vet vad du gjorde med dina föräldrar.
Rädda honom. Du klarar det.
Jeremy!
- Du förstår inte vad som har hänt. - Jag förstår att tre människor har dött.
- Och att pojken är ansvarig! - Vill du att det ska hända igen?
- Låt mig få prata med honom. - Prata med honom?
Ni har pratat klart med honom. Båda två.
Tror du att mördare får gå fria? Inte i den här staden.
Gil. Var är pojken?
Hör du mig? Pojken är borta.
Hör du mig? Är du där?
Du är inte så tuff längre.
Sätt igång. Slå mig.
Ge mig en anledning.
Du är inte normal. Du hör inte hemma här.
Kör.
Tyckte du om det? Vet du vad det här är?
Jag köpte den med Janice på vår resa till Ensenada.
Det är så poetiskt att begrava dig med den.
- Begrava mig eller dränka sanningen? - Sanningen? Att du är en nolla?
Du är bara ett påfund av min fantasi.
Nu ska vi tysta ner rösterna.
Din fru gick ifrån dig.
Du tror att hon ville ge dig utrymme, men hon tål inte att se dig. Patetiskt.
Vet du vad hon sa till mig, framför brasan igår kväll?
"Varför kan du inte vara så här hela tiden?"
När du är borta...
...ska vi ha ett underbart liv tillsammans.
Du vill så gärna passa in. Varför accepterar du inte dina krafter?
Varför vill du bli bortglömd?
Kära nån. Du är rädd.
Du är rädd för att dö.
Och du slocknade.
Du slocknade.
Ja!
- Matt? - Jag klarade det.
"Mördarhuset."
"Förberedelserummet."
- Mördarhuset låter farligare. Vi tar den. - Skulle vi inte hålla ihop?
Inte en chans.
Vi tar bara en snabb titt. Vi hinner ikapp dem.
Vi vann... På sätt och vis.
Jag hämtar Paris och Nicole.
- Jag förstår. - Vadå?
Att du vill lämna din knäppa värld och leva ett normalt liv.
Jag skulle inte ha pressat dig med relationspratet. Det sista du behöver...
Jag behöver dig. Tro mig.
Vadå?
Gretchen!
Vad är det som händer?
Claire!
- Herre... -...gud.
- Becky? - Ta henne!
- Lite hjälp, tack? - Claire?
- Jösses, Claire. - Nej, gör det inte!
- Sluta! - Vad i...?
Hur kunde du...?
- Vad är det som händer? - Vad ska vi göra?
Noah!
- Vi kunde ha räddat honom. - Han behövde ett hem.
Ett riktigt hem.
Tracy.
Jag är ledsen, Tracy.
Det här skulle ju gå lätt. Gå in och skriva ut honom.
- Jag trodde att jag kunde klara det. - Genom att gömma honom resten av livet?
Jag stod på hans veranda och lovade att inte svika honom.
Men du gjorde det. Vi gjorde det.
Jag gjorde vad jag trodde var rätt. Och jag hade fel.
- Jag har haft fel under alla dessa år. - Måste vi vara osynliga?
Kan vi inte bara leva, Noah? Ute i det fria?
Inte efter dagens händelse.
Ring mig inte igen.
- Hej. - Hej.
Du skrämde oss.
Jag vet, förlåt. Jag var bara tvungen att se om...
...om jag kunde...
- Jag mår mycket bättre nu. - Inte riktigt.
Vi börjar om från början. Förstår du?
Ja.
Tack. - Båda två.
Jag älskar dig.
Du älskar mig mer efter jag har duschat.
Låt mig gissa: Vill du ha tillbaka din kropp?
Trodde du att du kunde vinna? När du slocknade, tog jag över.
- Nu sitter jag på förarplatsen. - Du klarar det aldrig.
Det har jag redan gjort.
Svensk text: Dvärghamstern
www.swesub.nu - för bättre texter